EN NETFLIX-SERIE
Vi er så gode i sengen.
Men "vi" fødte ikke for seks uker siden.
Slutter den jenta noen gang å gråte? Hvor blir det av den pokkers ammen?
Du må jobbe med sexpraten din.
Jeg tar henne. Takk.
Elizabeth. Ignorer den sure faren din.
Anne visste at det ikke var nok å gi Henrik en datter.
Det var ikke det hun hadde lovet ham. Det var ikke det han trengte.
Han trengte en sønn og arving.
England var i opprør, på randen av en religiøs revolusjon.
Henrik 8. hadde forkastet pavens autoritet,
og han var fast bestemt på å skape en ny, uavhengig engelsk kirke
som han skulle bli den øverste lederen for.
Henrik visste at for å få alle til å støtte ham,
trengte han mer enn noe annet en mannlig arving.
Selvsagt var Henrik skuffet til å begynne med.
Han følte presset om en sønn fordi han ikke ville ødelegge alt.
Faren hans hadde store planer for Tudor-slekten,
og jeg hadde lovet ham en sønn.
Og en Boleyn holder sitt ord.
Blir du ikke lei av de eplene?
Lady W kunne ikke slutte å spise meitemark med sin siste baby,
så jeg er takknemlig.
Godt poeng.
Tenk at vi klarte det så raskt etter Elizabeth.
Vi har jobbet hardt.
Jeg er ikke halvparten så uvel som sist. Gutter gjør deg visst mindre kvalm.
Astrologen min er sikker på at det er en gutt denne gangen.
I dag håper vi kanskje at barnet vårt blir velskapt.
Anne håpet på noe annet. Hun håpet på en penis.
Å få en datter dugde ikke. Katarina av Aragon hadde en datter.
Henrik kvittet seg med henne. Anne måtte få en gutt for å sikre kronen.
Og nå trenger vi bare en…
-Herregud, den er nydelig! -Akkurat som faren.
Pourquoi?
Enhver perfekt familie trenger en hund.
Annes hund hette Purkoy,
Det stammet visstnok fra det franske pourquoi som betyr hvorfor.
Den hadde et spørrende uttrykk, og det var bakgrunnen for navnet.
SEKS MÅNEDER SENERE
Purkoy.
Sitt. Jeg gir opp. Det er jeg som må sitte.
Jeg er så sliten.
Jeg har så vondt i føttene.
Purkoy, apport!
Nei, ikke kroningsskoene mine.
Jeg følte meg som jordens hersker den dagen.
Jeg er rastløs, George.
Ikke misforstå. Ingenting er viktigere enn å gi Henrik en sønn,
men det er så mye jeg vil gjøre i tillegg til å lage barn.
Du vil forandre verden.
Bare gi det tid.
Dronninger skulle tradisjonelt bare fremskaffe arvinger,
men Anne hadde verdier som hun ville sette ut i livet.
Hun ønsket noe mer for landet sitt.
Anne var motivert til å gjøre en forskjell som dronning.
Hun ville hjelpe folk.
Hun introduserte monarkiet for ideen om veldedighet.
Hun ville hjelpe de fattige og forbedre utdanningen,
og selvsagt ønsket hun også religiøse reformer.
Selv de frommeste katolikker erkjenner
at korrupsjonen i klostrene er ute av kontroll.
-De grådige jævlene eier den beste jorden. -Den jorden burde tilhøre kronen.
Cromwell var en mann som delte de reformistiske ideene,
og han forsto at mye rikdom var lagret
i klostrene i England.
Og han så en mulighet for å overføre den rikdommen til kongen.
Vi kan gjøre noe bra med de pengene.
Folket vårt trenger utdanning, hjelp når de er syke,
og skikkelig tak over hodet.
-Folkets dronning. -Jeg mener det.
Det er uanstendig hvor mye klostrene har lagt på kistebunnen.
De burde hjelpe de fattige, ikke berike seg selv.
Ting må forandre seg.
Anne var ikke som andre dronninger.
Hun ville være mor ikke bare til en arving, men til kongeriket.
Hun ville ta Englands rikdom fra klostrene og dele den ut til de trengende.
Kirken vil motsette seg det.
-Ja, men hvem er sjefen nå? -Du.
Vi må tenke gjennom dette. Legge en ordentlig strategi.
-Anne? -Si at…
Herregud, Anne. Babyen!
Det er umulig…
…å forklare hvordan det føles å miste barnet sitt.
Det lille mennesket som vokser inni deg. Det er en del av deg.
Og når den lille personen dør…
…dør også en del av deg.
Henrik var sikker på at det var en gutt.
Han syntes det var vanskelig å se på meg. Det var hjerteskjærende.
Det hjalp ikke at ryktene gikk.
Om det er noe hoffet elsker,
er det sladder om andres ulykke.
Jeg aborterte ikke fordi barnet var misdannet.
Hvor har folk det fra?
Dette vil få deg til å le. Det var fordi du er en heks.
Den var ny.
Er Henrik ok?
Han er litt fjern, faktisk. Han synes det er vanskelig.
Det er vanskelig. For dere begge.
-Jeg vil bare gjemme meg. -Dronninger kan ikke det.
Du må smile og komme deg ut igjen.
Hvis hun ikke smilte, ville folk piske opp sladder
om at Henrik var blitt lei av henne og ville gå videre til en annen.
Det var stressende for en kvinne som allerede var under mye press,
å måtte fungere hele tiden.
Anne. Godt å se at du føler deg mer sosial igjen.
Hertugen av Norfolk. Min onkel, dessverre.
Han låste kona i et skap og solgte smykkene hennes.
Mary.
Anne.
-Kan du bare vente? -Hvordan kunne du komme slik?
-Jeg beklager. -Nei, jeg er dronningen av England.
Du har giftet deg med en ussel soldat og er blitt gravid.
Beklager at du mistet barnet ditt, Anne.
Vet du hva folk vil si om meg nå?
-Kan du være glad for meg? -Du er sjalu pga. Henrik.
Jeg bryr meg ikke. Jeg har aldri elsket ham.
Han ville ikke ha meg. Det tar ikke lang tid før han ikke vil ha deg heller.
Forsvinn. Ikke kom tilbake.
Si at du vil ha meg.
Hva er galt?
Henrik.
Purkoy er en jævla kikker. Han ser alltid på meg.
Den hunden følger med på alt jeg gjør.
-Hva snakker du om? -Jeg ville ha en sønn!
Ikke en hund.
Jeg ville ha en sønn.
Henrik.
Kjernen i forholdet mellom Anne og Henrik var dette løftet.
At Anne skulle gi ham den sønnen og arvingen han ønsket seg.
Hun hadde skuffet ham.
Vekten av dette løftet lå tungt på skuldrene hennes
i forholdet til Henrik og hele riket.
Hoffet hadde ventet på at Anne skulle snuble,
og nå ga hun dem ammunisjon.
Synes din kone at du er morsom, Weston?
Det er bare én kvinne jeg vil få til å smile.
Weston.
Francis Weston befant seg i Henriks indre sirkel
og ble slått til ridder ved kroningen av Anne.
Anne kjente Weston godt.
Det var klart for alle ved hoffet at svigerinnene mislikte hverandre.
Jane likte ikke Anne. Hun mislikte Annes voksende ego.
Hun mislikte Annes makt.
Anne.
Purkoy er død.
Hva?
Han falt ut av et vindu. Jeg beklager.
F… Ut, alle sammen!
Falt han ut av et vindu?
Det kan ikke ha vært en ulykke. Noen gjorde det med vilje.
Det var Henrik som fortalte henne at hunden var død.
Det var en liten skapning som var nær henne
og ga henne glede. Plutselig ble den tatt bort.
Var det virkelig en ulykke? Hvordan skjedde det?
Jeg beklager.
Fra det øyeblikket begynte Anne å føle seg sårbar og isolert.
Det føltes som om alt hun hadde jobbet for
begynte å renne ut mellom fingrene hennes.
Det var folk ved hoffet som så etter svakhetstegn hos Anne.
Hvis Anne ikke fødte sønnen som ville sikre posisjonen hennes,
visste de at de kunne gripe inn og vende Henrik mot henne.
Min kjempesøte hoffdame, Jane Seymour. Très høflig. Très kysk.
England er i krise.
Det er forrædere blant oss, og de blir flere for hver dag.
Henriks religiøse reformer hadde delt landet i to,
og det var stor motstand
mot at kongen, ikke paven, var kirkens overhode.
Det er smittsomt. En pest blant folket vårt.
Og akkurat som pesten er døden uunngåelig.
Alltid underholdende.
Takk.
Bli sittende.
Forræderiloven av 1534 markerte et vendepunkt i Henriks regjeringstid.
Han tvang undersåttene til underkastelse
og gjorde det straffbart med døden å si ham imot.
Hva feiler det deg?
Dette er en fest, men du snakker om død og pest. Hva feiler det deg?
Ja. Dette er en fest. Minst én av oss bør underholde gjestene.
Du har gjort det allerede. Er hoffdamen min en god lytter?
Henrik. Vent.
La oss gå. Bare vi to.
Du er latterlig, Anne.
Menn som Thomas Cromwell forsto
at Anne begynte å bli en kostbar investering.
Så langt hadde hun gitt dårlig avkastning.
Henrik falt for meg av en grunn.
Han endret alt
og risikerte alt for meg.
Jeg husker sulten den dagen.
Jeg var fortsatt jenta som hadde vært på jakt og kom hjem med en konge.
Et opprør fra adelen i Irland
og en overhengende trussel om invasjon fra Spania og Frankrike,
så det katolske Europa ser ikke på deg som én av dem.
Nettopp. I tillegg til utallige opprør,
avlingssvikt, sult og utbrudd av pest står vi overfor en krig med Europa.
Hva står på menyen?
Bare trøbbel.
Vi avslutter senere.
Cromwell ville være Henriks høyre hånd. Han ville være sjefsrådgiveren.
Anne ville være Henriks høyre hånd. Hun ville være sjefsrådgiveren.
Det var ikke plass til begge to ved hoffet.
La oss dra på jakt som vi pleide.
Jeg har mye på gang.
Og jeg tenkte på noe annet vi pleide å gjøre.
Anne.
Pengene fra klostrene vil løse
vår lille avlingssvikt og sultkrise.
Når det gjelder Europa…
…kan vi snekre sammen en fredsavtale.
Helt sikkert.
Året 1536 var kritisk for Henrik.
Folk gjorde opprør mot ham.
Avlingene slo feil. Det var økonomiske problemer.
Det hadde ikke vært mer turbulent i hans regjeringstid.
Og nå var Henriks første kone, Katarina av Aragon, død.
Hennes minne ble høyt aktet ved hoffet og i kongeriket.
At Anne dukket opp i gult på denne tilstelningen, satte fart i ryktene.
Det var typisk Anne.
Hun var frekk som få og brød seg ikke om hva folk syntes.
Jeg kondolerer.
Enkelte hevder at gult var fargen for sorg i Spania,
at dette var et tegn på respekt for Katarina.
Dette var mer en feiring.
Vi samles for å markere dødsfallet til enkeprinsessen av Wales,
Katarina av Aragon.
Begravelsen arrangeres i Peterborough-katedralen,
men la oss be for henne nå.
Kan jeg få en stol?
Jeg er med barn.
Annes store rival var død, og hun var gravid.
Dette var perfekt. Det barnet som skulle bli født,
ville bli den legitime arvingen uten innsigelser fra noen
siden Katarina ikke lenger kunne blande seg inn.
Vi kan tilgi Anne for
at hun triumferte og frydet seg i dette øyeblikket.
Hjelp! Hjelp meg!
Kanskje du ikke slukket det ordentlig. Jeg har vært i graviditetståken selv.
Jeg kan blåse ut et lys.
Brannen ble startet med vilje. Noen vil at jeg skal dø.
Hvorfor tror du det?
For det første hatposten. Så kastet noen hunden min fra et vindu.
Og nå dette.
Det sies at slike ting skjer tre ganger. Det er greit. Du har fått ditt.
Det har skjedd en ulykke.
Det var 24. januar 1536,
og Henrik hadde falt av hesten under en ridderturnering.
Henrik!
Vær så snill, ikke dø.
Jeg visste det ville skje. Jeg ba ham være forsiktig.
Hodeskader kan være dødelige.
Si at det vil gå bra, onkel.
Anne var redd.
Hennes posisjon var helt avhengig av Henrik.
Hvis Henrik skulle dø, ville alt gå i oppløsning for henne.
Det var likegyldig at hun var Englands dronning.
Det ble sagt at det var et mirakel at han overlevde.
Han var bevisstløs i to timer.
Man tror at han kan ha fått blødninger i hjernebarken
da han falt av hesten den dagen.
Han fikk en hjerneskade.
Henrik, hvordan går det?
For bare én uke siden var du nesten død.
Jeg bærer ditt barn og din…
Konsentrer deg om barnet vårt, sønnen vår.
-Ikke tenk på hva jeg gjør. -Tuller du?
Hvor faen har du tenkt deg?
Har du glemt at du er min hoffdame og ikke hans…
Din utro jævel!
Det ble en spontanabort.
Hun mistet barnet sitt.
De så på fosteret og så at det ville ha blitt en gutt.
Hjertet mitt var knust.
Jeg sørget ikke bare over sønnen min.
Jeg sørget over alt. Alt jeg trodde vi skulle bli.
Jeg visste at ting ikke fungerte.
Men jeg trodde ikke at han ville gi opp.
Mens Anne lå der for å komme seg etter traumet
kom Henrik på en kjapp visitt.
Han sa: "Jeg ser at Gud ikke vil gi meg guttebarn."
Det ble et dypt skille mellom de to,
for sorgen sendte dem på helt forskjellige veier.
"Hvor mange kvinner tilbringer sine trette liv i ekteskapets bånd
i større lidelse enn om de var slaver blant sarasenerne
på grunn av sine ektemenns grusomhet?"
Hvorfor må kvinners lykke knyttes til menn?
-Jeg hater hvor få valg vi har. -Absolutt.
-Herregud. Hva er det? -Han har gjort det igjen.
Mer gjeld.
Nettopp, som jeg sa.
Jeg mener det denne gangen. Jeg tror vi er ruinert.
Jeg er gravid.
Igjen.
Selvfølgelig.
Stakkars Lady W med sin uansvarlige ektemann og syv barn.
Du vil vel ha mer penger nå.
Nei. Jeg kan ikke.
La oss ikke gjøre dette igjen.
Kom igjen. Ta dem.
Jeg trenger dem.
Men jeg trengte deg mer.
Når Anne følte seg presset, pleide hun å gå til angrep.
Man skulle tro at hun ville trukket vennene sine nærmere,
men i stedet avviste hun dem.
Anne følte nå at hoffet var som en trykkoker.
Det var dypt splittet.
Noen støttet Anne. Andre så til rivalen hennes, Jane Seymour.
Alminnelige Jane Seymour ser ut til å tenne ham.
-Synd at hun ikke vil ligge med ham. -Den hurpa prøver å stjele kronen min.
Du overreagerer.
-Jeg mistet barnet på grunn av henne. -Anne.
Kongen er distrahert, men du har ikke råd til å bli det.
-Hva mener du? -Cromwell.
Pengene strømmer inn etter oppløsningen av klostrene.
-Bra. Det var planen. -Ja.
Men han fyller visst sine egne lommer med dem.
-For en slu slange. -Anne.
Da Henrik ble overhodet for den nye kirken,
konfiskerte han kirkens rikdommer,
og ingen var rikere enn klostrene,
de store symbolene på den gamle, katolske troen.
Arkitekten for den omfattende, religiøse endringen
var Thomas Cromwell, Henriks høyre hånd.
Hva driver du med?
Jeg følger kongens ordrer.
De midlene skulle gjøre godt, ikke betale for dine gleder.
-Jeg trodde vi var venner. -Dronninger har ingen venner.
De har allierte eller fiender.
Vi har alltid vært allierte. Jeg håper det ikke endrer seg.
Ett ord fra meg, så kapper Henrik hodet av deg.
Kongen vet om det. Sa han ikke det?
Du slipper ikke unna med dette. Det tillater jeg ikke.
Cromwell.
En skurk med lyssky affærer.
Jeg lot meg lure av ham. Jeg burde sett det komme.
Han var alltid der,
rett ved Henriks side. Han kilte seg inn mellom oss
og forgiftet min egen mann mot meg.
Jeg måtte få Henrik til å se fornuft.
Elizabeth, kjære. Si hei til pappa.
Min kjære. Jeg visste ikke at du skulle komme. Kom.
Gi meg et kyss.
Du kan ikke la Cromwell gjøre dette. Han tusker til seg tusenvis.
Ikke bland deg inn i statsanliggender. Jeg burde ikke tillatt det.
"Tillatt det"? Du ville vært fortapt uten meg.
Du har forårsaket kaos.
Delt en nasjon. Jeg er mer svekket enn noen sinne på grunn av deg.
-England trengte forandring. -Hva vet du om det?
Hodet ditt er fullt av kjettersk tull.
Du er England. Vi er England.
Du trenger ikke en sønn, Henrik.
Du har datteren vår, Elizabeth. Du har arvingen din.
Hun er det beste av oss begge.
Ikke vær absurd.
Bare en mann kan styre England. Jeg trenger en sønn.
Ta ut barnet.
Vær flink jente.
Mamma elsker deg.
Du kan få en sønn om du kommer til min seng i stedet for Janes.
Jane er enklere å være sammen med.
Du er så… Jeg kjenner deg ikke igjen lenger.
-Jane vet hvem hun er. -Gjør ikke jeg?
Gud straffer meg, Anne. For deg!
For oss. For det vi har gjort.
Vi har brakt folket nærmere Gud enn noen gang!
Det er nok!
Du har ingen rett til å love meg noe du ikke kan gi.
Anne var Henriks besettelse i årevis,
men hun hadde ikke gitt ham den sønnen han så desperat ønsket,
og nå trodde han at ekteskapet var forbannet.
Henrik visste at han mistet sitt folks kjærlighet.
De gjorde opprør mot hans religiøse reformer.
I hans øyne var det bare én som var ansvarlig.
Hans egen kone, Anne.
Det var på denne tiden at Anne hadde en uvanlig samtale
med én av kongens nærmeste venner, sir Henry Norris.
Kommer du på lørdag? Ridderturnering og vin.
-Nei. Jeg hater turneringer. -Men du liker vin.
-Ikke så godt, Norris. -Kom igjen, alle kommer.
-Jeg skal passe på deg. Jeg lover. -Mange damer vil ha din oppmerksomhet.
Men hjertet mitt tilhører deg, min dronning.
Norris, jeg er gift. Med mindre det skulle skje noe med kongen.
Den typen prat kan koste meg livet.
Annes henslengte kommentar var livsfarlig, for nå sto det i loven
at selv det å snakke om kongens død var forræderi.
Deres Nåde.
Anne visste ingenting.
Hun hadde ikke klart å frembringe en sønn og arving,
men hun visste ikke hvem som jobbet mot henne.
Hun trodde at enkelte var på hennes side, men hun tok feil.
Hun satt ved et sjakkbrett, men ante ikke hvem motstanderen var.
-Hva gjør du her? -Jeg ville bort fra alle.
Jeg ville komme til deg før din neste øvelse.
Jeg er glad du ville komme.
Jeg ville se Henrik i hovedkonkurransen, men…
…intet tegn til ham ennå.
Dere finner ut av ting.
Han gjorde alt for å gjøre deg til dronning.
Ja. Du har rett.
Anne.
Fiks ting med Cromwell. Henrik hører på ham.
Husk at du er Anne Boleyn.
Du har oppnådd ting andre bare drømmer om.
-Jeg vinker til deg fra vinnerpodiet. -Boleyn-familien er best.
Alt var langt fra bra, og Anne visste det.
Henrik hadde unngått henne i flere dager. Hun visste at det hadde vært et hastemøte
i Det kongelige råd i Greenwich,
men hun visste ikke hva som foregikk.
2. MAI 1536
Kongen anklager deg for utroskap.
Anne ble arrestert av Det kongelige råd.
Da hun ankom Tower of London,
ble hun ikke plassert i fangehullet, men i dronningens værelser.
De samme værelsene hvor hun tilbrakte natten før kroningen.
Hun husket den kvelden før sin første triumf.
Hun skulle bli dronning av England. Nå var hun en fange.
Utroskap. Det er absurd.
Jeg elsker Henrik.
Han vet det. Alle vet det.
Hvor kom disse anklagene fra?
Jeg har ingen svar.
Min jobb er å passe på Dem mens De er her.
William Kingston var kommandanten i Tower.
Han var Annes fangevokter,
men i Annes øyne var han også en fortrolig, nesten en venn.
Nå var hun svært isolert, og hun lettet sitt hjerte for ham.
De bør hvile Dem litt.
God natt, Deres Majestet.
God natt, Kingston.
Stille.
Anne Boleyn.
Du er tiltalt for utroskap, incest og forræderi.
Du foraktet ditt ekteskap med kongen
og fulgte ditt svake og kjødelige begjær ved 20 forskjellige anledninger.
Du hadde seksuelt samkvem med kongens tjenere på forrædersk vis.
Henry Norris…
…Francis Weston,
Mark Smeaton.
Du oppmuntret også din egen bror, George Boleyn,
til å krenke deg.
Dette er sinnssykt.
Og du konspirerte om kongens død med ekteskapsbryterne dine
som det fremgår av samtalen med Henry Norris den 29. april i år.
Med mindre det skulle skje noe med kongen.
Anne Boleyn.
Hvordan stiller du deg til siktelsen?
Ikke skyldig. Og alle her vet det.
Takk for at du delte tankene dine.
Det har vært opplysende.
Sir William Kingston tjente Henrik fremfor alt.
Der lå lojaliteten hans,
og som dronning Annes fangevokter
var det også hans oppgave å spionere på henne
og skrive opp alt som kunne komme til nytte i rettssaken.
Anne må ha vært forvirret.
Hun hadde gått fra å være kongens store besettelse
til å bli anklaget for forræderi.
Saken mot Anne hvilte i stor grad på ryktene,
sladderen, blant hoffdamene som vitnet om utroskapen hennes.
Da Anne begynte å miste grepet om makten,
ble det mye lettere for Jane, og andre kvinner som henne,
å gi uttrykk for tankene sine.
Lady Worcester hadde snakket stygt om henne en god stund.
Cromwell fulgte med på det. Han skulle bruke det mot Anne.
Pass deg.
Sannheten var irrelevant. Det viktige var å fjerne Anne fra makten.
Cromwell var den mest anerkjente advokaten i kongeriket.
Han sikret saken sin.
Som sak ville den ikke holdt i en moderne domstol.
Alt var basert på rykter,
men Cromwell klarte å skape det om til noe ordentlig uhyggelig.
Anne Boleyn. Juryen finner deg…
…skyldig.
Du er dømt til døden ved brenning eller halshugging
etter kongens avgjørelse.
I sine siste dager fikk Anne besøk av sin tidligere prest
og erkebiskopen av Canterbury, Thomas Cranmer.
Anne, dette er din sjanse til frihet.
Jeg visste at Henrik ikke ville tillate dette.
Skriver du under her, blir ekteskapet ditt annullert.
Annullert?
Han hadde vært hennes fremste allierte ved hoffet,
men nå var han blitt sendt for å overtale Anne til en annullering.
-På hvilket grunnlag? -Ikke bekymre deg for detaljene.
Vet Henrik om dette?
Hva betyr det for Elizabeth?
Hun vil bli erklært uekte og bli fjernet fra arverekkefølgen.
Anne.
Hvis du skriver under på dette, kan du leve resten av livet i et kloster.
Det er en livline, Anne.
Vær så snill og ta den.
Dette er Cromwell!
Jeg må snakke med mannen min.
Norris, Brereton, Weston og Smeaton ble funnet skyldige i utroskap med deg.
De skal henrettes i morgen.
Broren din også.
George?
Hvis du vil unngå den samme skjebnen…
Kongen har vist deg nåde.
I stedet for en øks
skal du dø ved sverdet.
Noe av det mest grusomme ved Annes undergang
var løftet om benådning til gjengjeld for en annullering.
Et løfte som selvfølgelig ble brutt.
Det ble nå klart at Henrik allerede hadde sendt bud etter bøddelen
før rettssaken mot henne fant sted.
Det var han som hadde bestemt at Anne måtte forsvinne,
og han hadde planlagt alt sammen.
Han ville få henne henrettet
så han kunne gå videre og gifte seg med Jane Seymour.
Jeg er her for å dø.
Jeg ber Gud holde sin hånd over kongen
og håper at han hersker over dere i fremtiden.
Ingen hersker har vært mildere eller mer tilgivende.
For meg var han…
…alltid en god og kjærlig ektemann.
Be for meg.
Anne tenkte kun på hvordan hun kunne beskytte datteren og Boleyn-familien.
Foreldrene hennes levde fortsatt.
Hun hadde fortsatt søsteren og søsterens barn.
Hun beskyttet Boleyn-familien til siste øyeblikk.
Det som skjedde, var helt uten sidestykke.
En dronning av England hadde ikke blitt henrettet før.
Henrik forkastet Anne
fordi hun ikke ga ham en sønn.
For til slutt var hun ikke slik han ville at hun skulle være.
Så strålende, da,
at det ble datteren hennes som kom på tronen etter ham.
Hun ble alt Anne ønsket å oppnå.
Vi ser alt oppfylt i den lille datteren hennes.
Elizabeth 1. ble én av de mektigste monarkene
England noensinne har hatt,
og i hennes øyne ser vi Anne Boleyn.
Anne Boleyns datter, dronning Elizabeth 1.,
styrte England i 44 år og giftet seg aldri.
Hun brøt alle reglene.
Tekst: Linda Hansen