‎UN SERIAL NETFLIX
‎Noi ne pricepem la sex.
‎Dar „noi” am născut acum șase săptămâni.
‎Fata aia încetează din plâns?
‎Unde naiba e doica?
‎Trebuie să lucrezi la limbajul de budoar.
‎O iau eu. Mulțumesc.
‎Elisabeta.
‎Ignoră-ți tatăl țâfnos!
‎Anne știa că nu era destul ‎să-i ofere lui Henric o fiică.
‎Nu asta îi promisese.
‎Nu era ce avea nevoie.
‎Avea nevoie de un fiu. De un moștenitor.
‎Anglia era în criză.
‎Era în pragul unei revoluții religioase.
‎Henric al VIII-lea respinsese ‎autoritatea papală
‎și era hotărât să creeze ‎o biserică nouă, independentă,
‎peste care să fie șef suprem.
‎Henric știa că, pentru a-i atrage ‎pe toți de partea lui,
‎avea nevoie de un moștenitor ‎mai mult decât orice.
‎Henric a fost dezamăgit la început.
‎Simțea presiunea de a avea un fiu ‎pentru că nu voia să strice totul.
‎Tatăl lui avusese planuri mari ‎pentru dinastia Tudorilor,
‎iar eu îi promisesem un fiu.
‎Iar familia Boleyn își ține cuvântul.
‎Nu te-ai săturat de mere?
‎Lady W spunea ‎că mânca râme la ultimul copil,
‎așa că mă consider norocoasă.
‎Ai dreptate.
‎Nu pot să cred ‎că am reușit repede după Elisabeta.
‎Am depus eforturi.
‎Nu-mi mai este rău ca data trecută.
‎Cică nu ai grețuri cu băieți.
‎Astrologul meu e convins ‎că e băiat de data asta.
‎În zilele noastre, ‎sperăm să avem un copil sănătos.
‎Anne spera altceva. Să aibă penis.
‎Nu o ajuta cu nimic să aibă o fiică. ‎Caterina de Aragon avea o fiică.
‎Henric o abandonase.
‎Anne trebuia să aibă un băiat ‎ca să-și asigure coroana.
‎Acum, ne mai trebuie…
‎Dumnezeule, e superb!
‎La fel ca tatăl lui.
‎Pourquoi?
‎Fiecare familia perfectă ‎are nevoie de un câine.
‎Câinele lui Anne se numește Purkoy,
‎care ar proveni din francezul „pourquoi”,
‎însemnând „de ce”.
‎Aparent, ar fi avut o privire confuză.
‎Asta a inspirat numele.
‎ȘASE LUNI MAI TÂRZIU
‎Purkoy!
‎Șezi!
‎Mă dau bătută. Eu trebuie să iau loc.
‎Sunt foarte obosită.
‎Mă doar picioarele.
‎Purkoy, aport! Haide!
‎Nu pantofii mei de încoronare!
‎Atunci, simțeam că puteam conduce lumea.
‎Sunt îngrijorată, George.
‎Nu înțelege greșit!
‎Nu e nimic mai important ‎decât să-i ofer lui Henric un fiu,
‎dar vreau să fac atâtea,
‎pe lângă a avea copii!
‎Vei schimba lumea, Anne.
‎Ai răbdare!
‎Prin tradiție, reginele trebuiau ‎doar să ofere moștenitori,
‎dar Anne avea ambiții și planuri ‎înrădăcinate în valorile ei.
‎Voia mai mult pentru țara ei.
‎Anne avea o motivație personală ‎de a aduce o schimbare ca regină.
‎Voia să-și ajute poporul.
‎Ea a introdus noțiunea de caritate ‎în monarhie.
‎Voia să ajute săracii.
‎Voia acces la o educație mai bună
‎și, desigur, reformă religioasă.
‎Chiar și cei mai pioși catolici
‎recunoșteau că scăpase de sub control ‎corupția din mânăstiri.
‎Avarii aceia au cele mai bune pământuri.
‎Pământul ar trebui să aparțină Coroanei.
‎Cromwell împărtășea ideile reformiste
‎și înțelegea că era strânsă o mare avere
‎în casele monahale, ‎în mănăstirile din Anglia.
‎Și văzuse o oportunitate ‎de a transfera acea avere
‎în mâinile regelui.
‎Banii aceia ne-ar putea fi de folos.
‎Poporul are nevoie de educație, ‎de ajutor pentru bolnavi,
‎de locuințe decente.
‎- Regina poporului. ‎- Vorbesc serios.
‎Averea adunată de mânăstiri e scandaloasă.
‎Ar trebui să ajute săracii, ‎nu să se îmbogățească.
‎Trebuie să existe schimbări.
‎Anne nu era ca celelalte regine. ‎Voia să fie mama unui moștenitor,
‎dar și mama regatului.
‎Voia ca bogățiile Angliei ‎să fie luate din mănăstiri
‎și împărțite celor nevoiași.
‎Biserica va opune rezistență.
‎Da, dar acum cine deține controlul?
‎Tu.
‎Dar trebuie să ne gândim bine. ‎Să găsim o strategie potrivită.
‎- Anne? ‎- Spune…
‎Dumnezeule, Anne!
‎Anne!
‎Bebelușul!
‎E imposibil…
‎să explici ce simți când pierzi un copil.
‎Să-ți crească micuțul în corp.
‎E o parte din tine.
‎Iar când acel omuleț moare…
‎ia cu el o parte din tine.
‎Henric era sigur că era băiat.
‎Îi era greu să se și uite la mine.
‎A fost sfâșietor.
‎Și zvonurile care circulau n-au ajutat.
‎Curtea adoră un lucru,
‎să bârfească despre necazurile altora.
‎N-am pierdut sarcina ‎că avea copilul malformații.
‎De unde le vin ideile astea?
‎O să râzi. Pentru că ești vrăjitoare.
‎Asta e nouă!
‎Henric ce face?
‎E cam distant. Cred că îi este greu.
‎Chiar este greu. Pentru amândoi.
‎Voiam doar să mă ascund.
‎Reginele nu pot face asta.
‎Trebuie să zâmbești ‎și să ieși iar în lume.
‎Dacă nu zâmbea,
‎lumea inventa
‎că Henric avea să se sature de ea
‎și să-și caute pe altcineva.
‎Era foarte stresant pentru o femeie ‎care era deja într-o stare de stres
‎să-și joace rolul permanent.
‎Anne.
‎Mă bucur să văd că ești iar sociabilă.
‎Ducele de Norfolk. ‎Unchiul meu, din păcate.
‎Și-a încuiat soția în dulap ‎și i-a vândut bijuteriile.
‎Mary!
‎Anne!
‎Vrei să aștepți?
‎Cum ai putut să vii așa?
‎Îmi pare rău.
‎Nu, sunt regina Angliei,
‎iar tu te-ai măritat cu un soldat amărât ‎și ai rămas însărcinată.
‎Îmi pare rău că ai pierdut copilul, Anne.
‎Ai idee ce o să se spună despre mine acum?
‎- Nu poți să te bucuri? ‎- Nu suporți să mă vezi cu Henric.
‎Nu-mi pasă, Anne! Nu l-am iubit niciodată.
‎Nu m-a vrut niciodată. N-o să treacă mult ‎până n-o să te mai vrea nici pe tine.
‎Pleacă!
‎Pleacă și nu te mai întoarce!
‎Spune-mi că mă vrei!
‎Ce este?
‎Henric!
‎Purkoy Spionul! Mă urmărește mereu.
‎Îmi urmărește fiecare mișcare.
‎- Ce tot spui? ‎- Voiam un fiu!
‎Un fiu!
‎Nu un câine.
‎Voiam un fiu.
‎Henric!
‎Relația dintre Anne și Henric ‎s-a bazat pe o promisiune.
‎Aceea că Anne îi va oferi
‎fiul și moștenitorul dorit.
‎Ea îl dezamăgise.
‎Greutatea acestei promisiuni ‎a apăsat-o enorm,
‎nu doar Henric, ci întregul ținut.
‎Curtea a așteptat mereu ‎ca ea să facă o greșeală,
‎iar acum le oferise muniție.
‎Soția ta râde la glumele tale, Weston?
‎Există o singură femeie ‎pe care vreau s-o fac să zâmbească.
‎Weston!
‎Francis Weston făcea parte ‎din cercul privat al lui Henric
‎și fusese făcut cavaler ‎la încoronarea lui Anne.
‎Anne îl cunoștea bine pe Weston.
‎Era clar pentru cei de la Curte
‎că exista o animozitate ‎între cele două cumnate.
‎Jane nu o plăcea pe Anne. ‎Nu îi plăcea aroganța ei crescută.
‎Nu îi plăcea puterea ei.
‎Anne!
‎Purkoy a fost găsit mort.
‎Poftim?
‎A căzut de la fereastră. Îmi pare rău.
‎A căzut…
‎Afară! Toată lumea afară!
‎A căzut de la o fereastră?
‎Henric, n-are cum să fi fost un accident.
‎Cineva a făcut-o dinadins.
‎Henric i-a spus că i-a murit câinele.
‎Avea o ființă la care ținea,
‎care îi aducea bucurie, ‎și i-a fost răpit deodată.
‎Chiar a fost un accident?
‎Cum s-a întâmplat?
‎Îmi pare rău.
‎Cred că Anne începuse ‎să se simtă foarte vulnerabilă
‎și izolată atunci.
‎Părea că toată munca ei
‎începuse să se ducă pe apa sâmbetei.
‎Existau oameni la Curte
‎care așteptau ca Anne să aibă ‎un moment de slăbiciune.
‎Dacă ea nu avea să ofere un fiu ‎care să-i asigure poziția,
‎știau că pot interveni
‎și că îl pot întoarce pe Henric ‎împotriva ei.
‎Scumpa mea doamnă de onoare, Jane Seymour.
‎Foarte politicoasă. Foarte candidă.
‎Anglia e în stare de criză.
‎Avem trădători printre noi ‎și cresc în număr pe zi ce trece.
‎Reformele religioase ale lui Henric ‎divizaseră țara,
‎și exista o mare opoziție ‎referitoare la faptul
‎că regele, și nu papa, ‎era șeful bisericii.
‎E contagios. ‎O ciumă printre oamenii noștri.
‎Așa cum e la ciumă,
‎moartea e inevitabilă.
‎Ești o gazdă foarte primitoare!
‎Mulțumesc.
‎Continuați!
‎Legea Trezorilor din 1534 marchează ‎un punct de cotitură în domnia lui Henric.
‎Își bate supușii întru obediență,
‎făcând pasibilă cu moartea ‎vorbitul împotriva lui.
‎Ce te-a apucat?
‎Suntem la o petrecere, iar tu vorbești ‎despre moarte și ciumă. Ce te-a apucat?
‎Ai dreptate. E o petrecere.
‎Măcar unul dintre noi ‎să distreze oaspeții.
‎Ai făcut deja o treabă minunată.
‎Doamna mea e o ascultătoare bună?
‎Henric! Așteaptă!
‎Hai să plecăm de aici!
‎Să mergem undeva, doar noi doi!
‎Ești ridicolă, Anne.
‎Bărbații precum Thomas Cromwell ‎începuseră să înțeleagă
‎că Anne devenise ‎o investiție costisitoare.
‎Deocamdată, nu oferise niciun profit.
‎Henric s-a îndrăgostit de mine ‎cu un motiv.
‎Un motiv pentru care a schimbat totul,
‎pentru care a riscat totul pentru mine.
‎Îmi amintesc foamea din acea zi.
‎Eram încă fata care plecase la vânătoare ‎și se întorsese cu un rege.
‎O revoltă a nobililor în Irlanda,
‎o amenințare reală de invazie ‎din partea Spaniei și Franței,
‎iar Europa Catolică ‎nu te mai vede ca pe un egal.
‎Bun. Deci pe lângă nenumărate revolte,
‎recolte proaste, foamete ‎și o izbucnire a ciumei,
‎ne așteaptă războiul cu Europa.
‎Ce avem în meniu?
‎Doar probleme.
‎Terminăm mai târziu.
‎Cromwell voia să fie mâna lui dreaptă.
‎Voia să-i fie sfetnic.
‎Anne voia să fie mâna dreaptă ‎a lui Henric. Ea voia să-i fie sfetnic.
‎Nu puteau fi doi la o singură Curte.
‎Nu ajungea pentru amândoi.
‎Să mergem la vânătoare!
‎Ca înainte.
‎Am multe pe cap acum, Anne.
‎Și mă gândeam la ce altceva mai făceam.
‎Anne!
‎Așadar, banii mănăstirilor
‎ne vor rezolva criza recoltei ‎și a foametei.
‎Cât despre Europa…
‎putem întocmi un mic tratat de pace.
‎Fără îndoială.
‎Anul 1536 a fost unul de criză ‎pentru Henric.
‎Au fost revolte împotriva lui.
‎Recolte proaste. Probleme economice.
‎Nu mai avusese o perioadă ‎așa de haotică în domnia sa.
‎Iar prima soție a lui Henric, ‎Caterina de Aragon, a murit.
‎Amintirea ei era venerată ‎la Curte și în întregul regat.
‎Faptul că Anne a apărut în galben ‎la acest eveniment a iscat gura lumii.
‎Asta îi era tipic lui Anne,
‎foarte obraznică
‎și nu îi păsa de ce credea lumea.
‎Sincere condoleanțe.
‎Unii susțin
‎că galben ar fi fost ‎culoarea doliului în Spania,
‎că era un semn de respect pentru Caterina.
‎Era mai mult un moment de sărbătoare.
‎Ne-am adunat pentru a deplânge ‎moartea prințesei de Wales,
‎Caterina de Aragon.
‎Va fi înmormântată ‎la Catedrala Peterborough,
‎dar acum să spunem o rugăciune pentru ea.
‎Avem vreun scaun?
‎Sunt însărcinată.
‎Marea ei rivală murise, ‎iar ea era însărcinată.
‎Era scenariul perfect,
‎înseamna că acel copil
‎va fi un moștenitor legitim,
‎deoarece Caterina nu se mai putea implica.
‎Îi putem ierta lui Anne
‎că se simțea triumfătoare ‎și că se bucura de acel moment.
‎Ajutor! Să mă ajute cineva!
‎Poate că nu ai stins-o cum trebuie. ‎Și eu eram distrasă când eram însărcinată.
‎Știu cum să sting o lumânare.
‎A fost intenționat. Cineva mă vrea moartă.
‎De ce crezi asta?
‎Scrisoarea de ură.
‎Apoi, cineva mi-a aruncat câinele pe geam.
‎Acum, asta.
‎Se spune că necazurile vin câte trei. ‎Poftim! Le-ai trăit pe ale tale.
‎A avut loc un accident.
‎Era 24 ianuarie 1536,
‎iar Henric a căzut de pe cal ‎în timpul turnirului.
‎Henric!
‎Henric, nu muri, te rog!
‎Știam că se va întâmpla asta. ‎I-am zis să aibă grijă.
‎Rănile la cap pot fi fatale.
‎Spune-mi că va fi bine, unchiule!
‎Anne era speriată.
‎Poziția ei depindea de Henric.
‎Dacă el murea, totul dispărea pentru ea.
‎Nu conta că fusese încoronată ‎regina Angliei.
‎Părea să fi fost un miracol ‎că supraviețuise,
‎dar fusese inconștient timp de două ore.
‎Se crede că, ‎atunci când a căzut de pe cal,
‎și-ar fi vătămat cortexul.
‎I-ar fi afectat creierul.
‎Cum te simți, Henric?
‎Acum o săptămână, erai aproape mort.
‎Eu îți port copilul în pântec, iar tu…
‎Ar trebui să te axezi ‎pe copilul nostru, pe fiul nostru.
‎- Nu să-ți faci griji pentru mine. ‎- Glumești?
‎Unde naiba crezi că te duci?
‎Ai uitat că ești doamna mea și nu…
‎Ticălos infidel!
‎S-a dovedit a fi un avort spontan.
‎Și-a pierdut copilul.
‎S-au uitat la făt și au văzut
‎că ar fi fost băiat.
‎Mi se frânsese inima.
‎Și nu-mi jeleam doar fiul.
‎Jeleam totul.
‎Tot ceea ce credeam că vom fi.
‎Știam că lucrurile nu mergeau bine.
‎Dar nu m-am așteptat ca el să renunțe.
‎Când Anne zăcea,
‎recuperându-se după traumă,
‎Henric a vizitat-o pentru scurt timp
‎și i-a spus: „Văd că Dumnezeu ‎nu vrea să-mi dea băieți.”
‎Acela ar fi fost momentul ‎rupturii dintre cei doi,
‎durerea ducându-i pe drumuri separate.
‎„Câte femei de pe lumea asta ‎care, din cauza asprimii soților,
‎duc vieți plictisite ‎în lanțurile căsniciei,
‎suferind mai mult decât ‎dacă ar fi fost sclave printre sarazini?”
‎De ce soarta femeii e legată ‎de a bărbatului?
‎- Urăsc faptul că nu avem de ales. ‎- Sigur.
‎Dumnezeule, ce e?
‎Iar a făcut-o.
‎Alte datorii.
‎Poftim! Iată și dovada!
‎Vorbesc serios acum, Anne.
‎Cred că suntem ruinați.
‎Sunt însărcinată.
‎Din nou.
‎Normal că ești.
‎Sărmana lady W, ‎cu soțul ei inept și cei șapte copii!
‎Presupun că mai vrei bani.
‎Nu. N-aș putea să-ți cer.
‎Să nu jucăm cartea asta!
‎Haide!
‎Ia-i!
‎Am nevoie de ei.
‎Dar am mai mare nevoie de tine.
‎Îi stătea în fire lui Anne ‎ca atunci când se simțea presată
‎să atace verbal.
‎Ați crede ‎că și-ar fi ținut prietenii aproape.
‎În schimb, i-a înstrăinat.
‎Anne simțea Curtea ‎ca pe o oală sub presiune.
‎Era foarte divizată.
‎Unii erau de partea lui Anne.
‎Alții își îndreptaseră atenția ‎spre rivala ei, Jane Seymour.
‎Se pare că Banala Jane Seymour ‎îl atrage zilele astea.
‎Păcat că nu se culcă cu el!
‎Târfulița aia îmi vrea coroana.
‎Exagerezi.
‎Am pierdut copilul din cauza ei.
‎Anne!
‎Regele e distras, ‎dar tu nu îți permiți asta.
‎Cum adică?
‎Cromwell.
‎Banii vin grămadă ‎din dizolvarea mănăstirilor.
‎- Așa și trebuia. ‎- Da.
‎Dar se pare că își umple buzunarele cu ei.
‎Șarpe viclean!
‎Anne!
‎Când Henric s-a numit capul noii biserici,
‎a confiscat întreaga avere a bisericii
‎și nu era nimic mai bogat ‎decât mănăstirile,
‎acele mari simboluri ‎ale vechii credințe catolice.
‎Arhitectul acelei schimbări ‎religioase radicale
‎a fost Thomas Cromwell, ‎mâna dreaptă a lui Henric.
‎Ce pui la cale?
‎Ascult porunca regelui.
‎Fondurile acelea sunt pentru a face bine, ‎nu pentru a-ți sponsoriza plăcerile.
‎Credeam că suntem prieteni.
‎Reginele nu au prieteni.
‎Au aliați sau inamici, ‎iar eu ți-am fost mereu aliată.
‎N-aș vrea ca asta să se schimbe.
‎Dacă scot un cuvânt, ‎Henric o să-ți ia capul.
‎Regele știe deja.
‎Nu ți-a zis?
‎N-o să scapi basma curată.
‎N-o să-ți permit.
‎Cromwell.
‎Un amărât uneltitor.
‎Nu știam ce-i poate pielea. ‎Trebuia să-mi iau seama.
‎Era mereu acolo,
‎lângă Henric, băgându-se între noi,
‎înveninându-mi soțul împotriva mea.
‎Trebuia să-l fac pe Henric să înțeleagă.
‎Elisabeta, scumpa mea, salută-l pe tati!
‎Draga mea, nu știam ‎că vii să mă vezi! Vino!
‎Dă-mi un pupic!
‎Nu-l poți lăsa pe Cromwell să facă asta. ‎Își însușește mii.
‎N-ai treabă cu problemele statului.
‎Nu trebuia să permit asta. Vino!
‎S-o permiți?
‎Ai fi pierdut fără mine.
‎Ai provocat haos.
‎Ai divizat o națiune întreagă. ‎Sunt mai slab ca niciodată din cauza ta.
‎- Angliei îi trebuia o schimbare. ‎- De unde știi tu?
‎Ai capul plin de prostii eretice.
‎Tu ești Anglia. Noi suntem Anglia.
‎N-ai nevoie de un fiu, Henric.
‎O ai pe fiica noastră, pe Elisabeta.
‎Ai o moștenitoare.
‎Are ce e mai bun de la amândoi.
‎Nu fi absurdă!
‎Doar un bărbat poate domni.
‎Am nevoie de un fiu.
‎Du copilul de aici!
‎Să fii cuminte!
‎Te iubește mami.
‎Dacă erai în patul meu,
‎în loc să te guduri ‎pe lângă Jane, ai avea un fiu.
‎Compania lui Jane e mai simplă.
‎Ești atât de…
‎Nu te mai recunosc.
‎- Jane știe cine e. ‎- Și eu nu?
‎Dumnezeu mă pedepsește pentru tine!
‎Pentru noi. Pentru ce am făcut.
‎Am adus poporul mai aproape ‎de Dumnezeu ca niciodată!
‎Destul!
‎N-ai niciun drept să-mi promiți ‎ce nu mi-ai putut da.
‎Anne fusese obsesia lui Henric ‎timp de ani buni,
‎dar nu îi oferise fiul ‎după care tânjise mult,
‎așa că ajunsese să creadă ‎că mariajul lor era blestemat.
‎Henric știa ‎că pierdea dragostea poporului.
‎Existau revolte împotriva reformelor sale.
‎În ochii lui, un singur om ‎era responsabil pentru asta.
‎Propria lui soție, Anne.
‎În acea perioadă, ‎Anne avusese o discuție neobișnuită
‎cu unul dintre prietenii regelui, ‎sir Henry Norris.
‎Vii sâmbătă? Avem turniruri și vin.
‎Nu. Nu-mi plac turnirurile.
‎Dar îți place vinul.
‎Nu atât de mult, Norris.
‎Haide, toți o să fie acolo!
‎O să am grijă de tine. Promit.
‎O să fie multe doamne ‎care să-ți vrea atenția.
‎Dar inima mea îți aparține numai ție.
‎Norris, sunt femeie măritată.
‎Dacă nu cumva pățește ceva regele.
‎Astfel de vorbe m-ar costa viața.
‎Afirmația dezinvoltă a lui Anne ‎era aducătoare de moarte,
‎fiindcă era scris în lege
‎că până și pomenirea morții regelui ‎era considerată trădare.
‎Înălțimea Ta.
‎Anne nu știa nimic.
‎Știa că eșua în a oferi un fiu moștenitor,
‎dar nu știa toată povestea.
‎Nu știa cine conspira împotriva ei.
‎Credea că anumiți indivizi ‎erau de partea ei, dar nu era așa.
‎Avea în față o tablă de șah, ‎dar nu știa cine îi era oponentul.
‎1 MAI 1536
‎- Ce cauți aici? ‎- Voiam să scap de toată lumea.
‎M-am gândit să te văd ‎înainte de eveniment.
‎Mă bucur că ai venit.
‎Speram să-l văd pe Henric, dar…
‎nu e nici urmă de el.
‎O să rezolvi lucrurile.
‎Omul ăsta a mișcat munții din loc ‎pentru tine.
‎Ai dreptate.
‎Anne!
‎Îndreaptă lucrurile cu Cromwell.
‎Henric ascultă de el.
‎Nu uita!
‎Ești Anne Boleyn.
‎Ai înfăptuit lucruri ‎la care alții doar visează.
‎Îți fac cu mâna de pe podium.
‎Victorie pentru Boleyn!
‎Situația nu era roză, iar Anne știa asta.
‎Henric o evitase zile întregi. ‎Știa că avusese loc
‎o întâlnire urgentă a Consiliului ‎la Greenwich,
‎dar nu știa ce se petrecea.
‎2 MAI 1536
‎Regele te acuză de adulter.
‎Anne a fost arestată de Consiliu.
‎Când a ajuns la Turnul Londrei,
‎i s-a spus că nu va sta în temniță,
‎ci în odăile reginei.
‎Aceleași odăi în care a stat ‎în noaptea dinaintea încoronării.
‎Își amintea noaptea ‎dinaintea triumfului ei.
‎Urma să devină regina Angliei. ‎Acum era prizonieră.
‎Adulter.
‎E absurd.
‎Îl iubesc pe Henric.
‎El știe asta.
‎Toți știu asta.
‎De unde au apărut acuzațiile astea?
‎Nu am niciun răspuns.
‎Sarcina mea e să am grijă de dumneata ‎cât stați în Turn.
‎William Kingston era conetabilul Turnului.
‎De fapt, temnicerul lui Anne,
‎dar, în ochii ei, ‎era un confident de încredere,
‎aproape un prieten.
‎Era foarte izolată în acel moment,
‎așa că i-a spus tot ce avea pe suflet.
‎Mai bine vă odihniți.
‎Noapte bună, Maiestate!
‎Noapte bună, Kingston!
‎Liniște!
‎Anne Boleyn.
‎Ești acuzată de adulter, ‎incest și trădare.
‎Disprețuind căsătoria cu regele,
‎ți-ai urmat pofta carnală bolnavă ‎de 20 de ori
‎și ai întreținut relații ca o trădătoare
‎cu slujitorii regelui,
‎Henry Norris…
‎Francis Weston,
‎Mark Smeaton.
‎Te-ai prostituat și l-ai ațâțat ‎pe propriul frate, George Boleyn,
‎să te posede.
‎E o nebunie.
‎Și ai conspirat să-l ucizi pe rege ‎cu amanții tăi,
‎dovada fiind discuția cu Henry Norris
‎de pe 29 aprilie a acestui an.
‎Dacă nu cumva pățește ceva regele.
‎Anne Boleyn.
‎Cum pledezi la aceste acuzații?
‎Nevinovată.
‎Și fiecare dintre voi știți asta.
‎Mulțumesc pentru discuție.
‎A fost foarte lămuritoare.
‎Sir William Kingston îl slujea ‎pe rege, mai presus de toate.
‎Lui îi era loial,
‎iar în calitate de temnicer al lui Anne,
‎sarcina lui era s-o spioneze,
‎să descopere orice ar fi fost util ‎împotriva ei la proces.
‎Anne trebuie să fi rămas fără cuvinte.
‎Trecuse de la marea obsesie a regelui
‎la a fi acuzată de trădare.
‎Cazul împotriva ei s-a bazat ‎pe mărturii indirecte,
‎pe bârfele doamnelor ei ‎care au mărturisit că era infidelă.
‎Odată ce Anne începuse să piardă puterea,
‎devenise mult mai ușor ‎pentru Jane și cele ca ea
‎să-și facă impresiile auzite.
‎Lady Worcester o vorbea de rău ‎de ceva vreme.
‎Cromwell s-a folosit de tot.
‎Avea să le folosească împotriva lui Anne.
‎Păzește-ți spatele!
‎Adevărul nu conta.
‎Anne trebuia înlăturată de la putere.
‎Cromwell era cel mai renumit avocat ‎din regat.
‎Își asigurase cazul.
‎Un asemenea caz n-ar avea temei ‎într-o sală de judecată modernă.
‎Totul s-a bazat ‎pe mărturii indirecte și zvonuri,
‎dar Cromwell a reușit ‎să-l transforme în ceva foarte sinistru.
‎Anne Boleyn.
‎Juriul te consideră…
‎vinovată.
‎Ești condamnată la moarte
‎prin ardere sau decapitare,
‎după voia regelui.
‎În ultimele sale zile,
‎Anne a primit o vizită ‎de la fostul ei capelan
‎și de la Arhiepiscopul de Canterbury.
‎Anne, asta e șansa ta la libertate.
‎Știam că Henric nu va permite asta.
‎Dacă semnezi asta, ‎căsătoria ta va fi anulată.
‎Anulată?
‎El fusese unul ‎dintre cei mai mari aliați ai ei,
‎dar acum fusese trimis ca s-o convingă ‎să semneze o anulare.
‎Pe ce bază?
‎Nu te gândi la detalii!
‎Henric știe despre asta?
‎Ce ar însemna pentru Elisabeta?
‎Ar fi declarată nelegitimă
‎și scoasă din linia de succesiune.
‎Anne!
‎Dacă semnezi, ai putea scăpa de moarte ‎și ți-ai trăi restul zilelor în mănăstire.
‎E o ancoră, Anne.
‎Acceptă, te rog!
‎Numai Cromwell e de vină!
‎Trebuie să discut cu soțul meu.
‎Norris, Brereton, Weston și Smeaton
‎au fost găsiți vinovați de adulter.
‎Vor fi executați mâine.
‎Și fratele tău.
‎George?
‎Așadar,
‎dacă nu vrei să ai aceeași soartă…
‎Regele ți-a arătat îndurare.
‎În loc de topor,
‎vei muri de sabie.
‎Poate că cel mai crud element ‎al prăbușirii ei
‎a fost promisiunea unei grațieri, ‎în schimbul unei anulări.
‎O promisiune care a fost încălcată.
‎Devenise clar ‎că Henric trimisese după călău
‎înainte ca procesul ei să fi avut loc.
‎El hotărâse că Anne trebuia să dispară
‎și el orchestrase totul.
‎O voia executată
‎ca să se poată căsători cu Jane Seymour.
‎Am venit aici ca să mor.
‎Dumnezeu să-l salveze pe rege
‎și sper să aibă o domnie lungă!
‎Nu a mai existat un domn ‎mai blând sau mai iertător.
‎Pentru mine, a fost…
‎mereu un soț bun și iubitor.
‎Rugați-vă pentru mine!
‎Anne se gândea cum să-ți protejeze fiica
‎și cum să protejeze familia Boleyn.
‎Tatăl ei era în viață. Mama ei, la fel.
‎O avea pe sora ei și pe copiii surorii ei.
‎A fost protectoare cu familia ei ‎până în ultima clipă.
‎S-a întâmplat un lucru fără precedent.
‎Nicio regină a Angliei ‎nu mai fusese executată.
‎Henric a abandonat-o pe Anne
‎pentru că nu i-a oferit un fiu.
‎În cele din urmă, ‎nu era o femeia așa cum voia el.
‎Cât de splendid,
‎ca fiica ei să domnească după el!
‎Avea să devină tot ceea ‎ce își dorise Anne să înfăptuiască.
‎Vedem totul împlinit în fetița ei.
‎Elisabeta I a devenit una ‎dintre cei mai puternici monarhi
‎din istoria Angliei,
‎iar în ochii ei o vedem pe Anne Boleyn.
‎REGINA ELISABETA I A DOMNIT 44 DE ANI
‎ȘI NU S-A CĂSĂTORIT NICIODATĂ.
‎EA A ÎNCĂLCAT TOATE REGULILE.
‎Subtitrarea: Ramona Coman